Промяната отвътре – скрит потенциал за бизнеса
Все повече компании в България развиват вътрешно предприемачество като стратегически процес
![Промяната отвътре – скрит потенциал за бизнеса](/web/files/articles/137607/narrow_image/thumb_1040x585_predpiemachi2.jpg)
Снимка: Pexels
Как задържа инициативните и будни служители във фирмата? Един от най-силните стимули е вътрешното предприемачество. То доказано повишава и конкурентоспособността на фирмите.
Вътрешните предприемачи са агенти на промяната вътре в организацията, които създават нови начини на работа, нови продукти и услуги или свързват работата на организацията с дадена кауза. Все повече компании в България вече развиват свои програми за вътрешно предприемачество, а други имат желание да го направят, но им е трудно да започнат. Развитието на предприемаческите нагласи на служителите е стратегически процес за самата компания.
Благодарение на вътрешното предприемачество днес имаме PlayStation, резултат от вътрешен проект на Кен Кутараги в Sony. Gmail е създаден от Пол Букхайм в Google, защото компанията позволява в 20% от работното си време служителите да се занимават със собствени проекти. Анджали Суд, маркетинг директор на Vimeo, поема инициативата и трансформира бизнес модела на онлайн видео платформата, като прилага успешен SaaS (Software as a service – Софтуерът като услуга) бизнес модел.
Представяме ви два примера на вътрешно предприемачество от български компании. През 2022 г. технологичната компания „Булбера“ спечели своята втора награда в конкурса „Иновативно предприятие на годината“ с проекта си за платформата JoinedInCare, резултат от вътрешно предприемачество. Женя Атанасова, съдружник във фирмата и ръководител на отдел „Вътрешни проекти“, и колегите ѝ, разработват онлайн платформата, която предлага целенасочена и разнообразна информация за грижата за възрастните. Ралица Карамфилова, мениджър „Стратегическо развитие“ на „Лирекс“, споделя уроците от дългогодишната практика за насърчаване на собствени проекти на служителите вън фирмата. Компанията печели признание с много продукти, резултат от идеи на служители и клиенти.
Ралица Карамфилова:
Стартъп културата може да се прилага във всяка компания
Снимка Личен архив
Г-жо Карамфилова, защо и как развивате вътрешно предприемачество в компанията? Защо то е важно за Вас?
Винаги сме развивали предприемачеството в компанията. То е залегнало в ценностите ни – иновативност, инициативност, споделяне на опит (3 от 5-те ни ценности). Не сме изпитвали необходимост да създаваме специален, структуриран процес или специална програма за предприемачество. С вътрешно предприемачество развиваме портфолиото ни от собствени софтуерни решения. Програмирането е творческа дейност. Свързваме го с мотивацията на хората, с това да се чувстват свободни да споделят, да приемат това, което правят като тяхното си. На всички нива даваме възможност да се споделят идеи. По-скоро сме и от по-рядко срещаните компании, които се вслушваме в идеите на клиентите, когато ползват продуктите ни, и така откриваме нови полета за развитие.
Другата посока в предприемачеството е свързана с подобряването на вътрешните процеси в компанията – технологични и организационно-управленски. Това прави компанията по-конкурентоспособна, изгражда култура и среда за възникване и реализиране на такива инициативи.
Какъв е процесът на развитие на проектите, плод на вътрешно предприемачество? Кои са най-рисковите моменти за техния успех?
Понеже при нас това се случва органично, няма сериозни рискове, свързани, например, с отделянето на специално определени хора да са „предприемачи“ в нещо. Рисковете са свързани с това, че не всяка идея може да се приеме, да се реализира. Не всяка инициатива завършва с очаквания резултат. Трябва да се модерира, което не винаги е лесно. Съществена част от процеса е възможността и ресурсът идеята да тръгне към пазара, да се подготви и предлага.
Като цяло следваме бизнес логиката и последователността - идентифициране на идеята/нуждата, споделяне, получаване на обратна връзка от различни заинтересовани страни (изследване на пазарни възможности, технологични възможности, човешки ресурс, пари), реализиране на идеята като PoC (proof of concept), т.е. тестване с минимален ресурс и изпреварващо валидиране на очакванията спрямо резултата, оценка на възможността за надграждане/разширяване. Но екипите, хората, които се въвличат във всяка фаза, са различни и не следват строго рамкиран процес.
Имаме примери с такива софтуерни решения, които стартирахме, но спряхме да разработваме и да поддържаме. Също има риск да се загуби инерция, да се претопи идеята – като се има предвид, че е идея, а не реален клиентски проект, има риск да отстъпи по важност/значимост, да не може да се валидира с реалния бизнес, а ако се валидира с бизнеса - да се окаже неприложима/нерелевантна или несъизмеримо скъпа спрямо очакваните ползи. През годините имаме и примери и за нереализирани продукти, които са стартирали като вътрешно предприемачество, но не са пожънали такива успехи. Това е част от процеса – трябва да запазиш този стремеж дори при наличието на такива неуспехи.
Разкажете ни за пазарно реализирани продукти или услуги.
Най-топлите примери са Lirex Assets - система за управление и инвентаризация на активи, за която взехме „Полезен модел“ от патентното ведомство - аналогът при софтуерите на патент; Lirex TMS – за управление на транспортен поток/вътрешна логистика. Наскоро излезе case study от Загорка, за които го имплементирахме. В раздел „Информационна сигурност“ Backup-as-a-Service и Protection and Recovery Extension услугите са базирани на решенията на няколко технологични партньора, включително и Veeam. Наскоро отделихме софтуерния отдел в отделно, самостоятелно дружество (Lirex ST), така че да може предприемачеството и разгръщането на портфолиото и процесите да се развиват и задълбочават.
Има ли почва вътрешното предприемачество в България? Какво е нужно, за да успее?
Има. Нужни са мотивирани и вярващи в това хора, среда, общност, култура. Стартъп културата е достигнала достатъчна зрялост – казвам култура, защото това не са само компаниите, които възникват по този начин, това е принцип, който може да се прилага във всяка компания, независимо от начина ѝ на възникване.
Нужно е добро лидерство да подкрепи тези идеи и да стимулира такъв тип култура и начин на мислене. Нужен е добър подбор за позициите, които предполагат такъв тип инициативи - да се търсят мотивирани хора, в които се инвестира.
Женя Атанасова:
Най-важното е да се вярва в полезността на проекта
Снимка Личен архив
Г-жо Атанасова, JoinedInCare е проект, резултат от вътрешно предприемачество. Това прецедент ли е ли във вашата компания?
В „Булбера“ се стремим да подкрепяме организации или да правим проекти, които са от полза на различни обществени групи. Стараем се това да върви успоредно с клиентските проекти. Преди години създадохме приложението за родителски контрол Protect Your Kid, което спечели награди за иновация. В началото на тази година създадохме JoinedInCare и и ни удостоиха с приз „Иновативно предприятие на годината 2022“ в област „Социална иновация“. Скоро пускаме нов продукт - Grija. Приложението ще е в помощ на семейства и асистенти на болни и на хора в нужда. Чрез Grija те ще могат да споделят информация в сигурен кръг за човека, за когото се грижат.Предполагам, че това значи, че вътрешното предприемачество е обичайна практика за нас.
Как се роди идеята за проекта? Какъв беше процесът на работа?
След Protect Your Kid дълго обмисляхме какъв проект със социална значимост да захванем. Всеки от ръководителите на „Булбера“ има родители или по-възрастни роднини и по време на епидемията от COVID-19 видяхме колко изолирани са те. Също видяхме и колко проблеми има в сферата на услуги и грижи за възрастни хора и с колко проблеми трябва да се справят те, семействата и гледачите им.
Решихме, че може да направим портал за полезна информация за възрастни хора и гледачите им, място, където да показваме, че технологиите могат да са нещо достъпно за тях.
От каква подкрепа има нужна подобен проект?
Най-голямото предизвикателство е да се отдели време и екип за вътрешен проект. Клиентските проекти винаги са приоритет и се гонят срокове. Реших, че искам да отделя това време и преразпределих част от задачите си, за да мога да осъществя идеята и да водя този проект. Сформирахме малък екип и започнахме с разработка на платформата, събиране на съдържание и със задачи, които са част от процеса.
Нямах обичайния екип за осъществяване на такъв проект на пълен работен ден, но имах подкрепа, когато ми трябваше. Наехме преводачи за различните езикови версии, дизайнер, хора, които написаха полезни статии. Маркетинг отделът ни също помогна.
Какво е нужно за успеха на проект, резултат от вътрешно предприемачество?
Най-важното е да се вярва в полезността на проекта. Особено важно е и да се вижда, че той помага на хората. Няколко организации ни писаха, че са впечатлени, че повдигаме тази тема и някой в България се е сетил за възрастните хора. Това беше стимулиращо. Обмисляме какви теми биха привлекли внимание и постоянен интерес към платформата и какви са следващите цели, които искаме да постигнем с JoinedInCare.