Lego търси бъдеще отвъд пластмасата
Датската компания разработва нови материали, които да са по-екологични
![Lego търси бъдеще отвъд пластмасата](/web/files/articles/92720/narrow_image/thumb_1040x585_lego.jpg)
Снимка: Pixabay
~ 4 мин.
Датският производител на играчки Lego Group има амбицията да замени всички материали на нефтена основа с други – по-екологични. В момента компанията използва 20 различни материала при производството на популярните пластмасови парченца. Амбицията на частната компания е до 2030 г. да премине към „по-устойчиви“ материали, което обаче носи редица предизвикателства пред нея, свързани с начина на сглобяване на парчетата, тяхното качество и възможност за рециклиране.
Промяната на вида на материала означава, че той ще има нова структура и нови свойства. Това пък от своя страна може да доведе до проблеми, тъй като е известно, че всяко едно парче от конструктoра трябва да пасва идеално на другите, за да се получи перфектната сглобка - запазена марка на Lego. Изборът няма да е лесен, а тестовете вероятно ще продължат с години, пише Financial Times.
„При тях всичко е пластмаса“, казва Шарън Джордж, преподавател по екологична устойчивост в британския Keely University. „Това със сигурност не е лесно предизвикателство, но наистина се надявам, че Lego може да направи нещо новаторско, защото ако някой може, това са те, благодарение на цените си“, добавя тя.
Lego може да купи един килограм ABS пластмасови гранули, които са необходими за направата на 80-85% от тухличките, за около 1 долар и да ги превърне в комплекти Lego, които струват около 75 долара за килограм. Но за този 1 кг ABS гранули са необходими около 2 кг нефт.
Компанията вече инвестира 1 млрд. датски крони (155 млн. долара) в създаването на център за разработване на устойчиви материали, което е част от плана на Lego да премине към по-нисковъглеродно производство. Някои от разработваните материали са биоразградими или рециклируеми, но също така са и по-скъпи.
„Ние правим играчка за деца. Не можем правим играчки, които да навредят на бъдещето им. Ако не вършим добра работа за околната среда, тогава сме се променили твърде малко“, казва ръководителят на отдела за екологична отговорност Тим Брукс.
Най-печелившият производител на играчки в света вече е намерил заместител на един от използваните сега материали. Базираният на петрола полиетилен ще бъде заменен тази година с полиетилен на растителна основа. Новият материал първоначално ще се използва за около 20 вида парченца, сред които дървета, храсти и някои драконови крила.
Шарън Джордж казва, че биоетанолът е „по-зелен“, но той идва със своите проблеми - например къде и как ще се отглежда суровината, а също така той е по-скъп.
Джихан Хюладж, анализатор в отдела по биологични материали и химикали в консултантската фирма Lux Research, казва, че това е само първата стъпка за Lego, тъй като полиетиленът представлява само 1-2% от използваната пластмаса. „Въпросът е, че полиетиленовата технология не може да бъде използвана за заместител на някой от другите материали“, казва той.
Предизвикателствата са по-големи при другите пластмаси, използвани от компанията - например полипропиленът - използван за производството на малки твърди предмети като шапки и цветя, SEBS - използван за меките гуми и ABS - използван за класическите тухли на Lego. Една от основните характеристики ABS е, че дава добър контрол върху сглобката между тухличките. Благодарение на свойствата на материала те остават залепени заедно, но също така лесно се отделят при необходимост.
„Балансът е толкова добър“, казва Тим Брукс. „Тази способност, заедно със стабилността на цветовете, са огромен проблем пред използването на биопластмасата“, добавя той.
Oak Ridge National Laboratories, американски правителствен институт, е разработил ABL материал, който е 10 пъти по-здрав от ABS и има 50% възобновяем състав. „Но дори той има по-различни свойства от ABS“, казва Джихан Хюладж.
Тим Брукс признава, че в бъдеще Lego вероятно ще трябва да използва повече видове материали или да адаптира продуктите си. Той използва аналогията с планинските велосипеди. „Първо те се правеха от стомана, след това от алуминий, а след това от въглеродни влакна. Как мислите, че се предлага същата функционалност? Велосипедът ще Ви отведе от точка А до точка Б, но ако се използват въглеродни влакна, велосипедът вероятно ще бъде по-дебел в едната част и по-тънък в друга“, казва Брукс.
Друго предизвикателство е състоянието на биологичната пластмаса. Много фирми, разработващи новите материали, имат проблеми с доставките, тъй като наскоро три компании производители на биологичен найлон обявиха фалит или спряха дейността си.
„За Lego, като клиент, това ограничава техните възможности“, казва Джихан Хюладж. „Също така, да речем, че могат да направят ABS в лаборатория. Там вероятно ще работи много добре, но разширяването на този процес ще е много трудно“, добавя той.
Друга възможност е Lego да използва рециклирани материали. Но тогава ще има значителни предизвикателства при събирането и сортирането на пластмасите, особено при събирането според цвета на тухличките. За компанията е много важно всяка тухла, произведена през 1958 г., да бъде съвместима с всяка друга. Освен това цветовете също трябва да са еднакви. „Цената за събиране на всички червени или всички зелени тухлички може просто да не е изгодна“, казва Шарън Джордж.
Във всеки случай, Lego не желае да насърчава рециклирането на собствените си тухли, а вместо това предпочита да ги предаде на следващото поколение. Тим Брукс казва, че целта му е децата през 2030 г. да не забелязват разлика между новите и старите продукти. „Хората ме питат: как ще разберем, когато сте пуснали новите материали?“. Аз им отговарям: „Надяваме се, че никога няма да разберете“.
Промяната на вида на материала означава, че той ще има нова структура и нови свойства. Това пък от своя страна може да доведе до проблеми, тъй като е известно, че всяко едно парче от конструктoра трябва да пасва идеално на другите, за да се получи перфектната сглобка - запазена марка на Lego. Изборът няма да е лесен, а тестовете вероятно ще продължат с години, пише Financial Times.
„При тях всичко е пластмаса“, казва Шарън Джордж, преподавател по екологична устойчивост в британския Keely University. „Това със сигурност не е лесно предизвикателство, но наистина се надявам, че Lego може да направи нещо новаторско, защото ако някой може, това са те, благодарение на цените си“, добавя тя.
Lego може да купи един килограм ABS пластмасови гранули, които са необходими за направата на 80-85% от тухличките, за около 1 долар и да ги превърне в комплекти Lego, които струват около 75 долара за килограм. Но за този 1 кг ABS гранули са необходими около 2 кг нефт.
Компанията вече инвестира 1 млрд. датски крони (155 млн. долара) в създаването на център за разработване на устойчиви материали, което е част от плана на Lego да премине към по-нисковъглеродно производство. Някои от разработваните материали са биоразградими или рециклируеми, но също така са и по-скъпи.
„Ние правим играчка за деца. Не можем правим играчки, които да навредят на бъдещето им. Ако не вършим добра работа за околната среда, тогава сме се променили твърде малко“, казва ръководителят на отдела за екологична отговорност Тим Брукс.
Най-печелившият производител на играчки в света вече е намерил заместител на един от използваните сега материали. Базираният на петрола полиетилен ще бъде заменен тази година с полиетилен на растителна основа. Новият материал първоначално ще се използва за около 20 вида парченца, сред които дървета, храсти и някои драконови крила.
Шарън Джордж казва, че биоетанолът е „по-зелен“, но той идва със своите проблеми - например къде и как ще се отглежда суровината, а също така той е по-скъп.
Джихан Хюладж, анализатор в отдела по биологични материали и химикали в консултантската фирма Lux Research, казва, че това е само първата стъпка за Lego, тъй като полиетиленът представлява само 1-2% от използваната пластмаса. „Въпросът е, че полиетиленовата технология не може да бъде използвана за заместител на някой от другите материали“, казва той.
Предизвикателствата са по-големи при другите пластмаси, използвани от компанията - например полипропиленът - използван за производството на малки твърди предмети като шапки и цветя, SEBS - използван за меките гуми и ABS - използван за класическите тухли на Lego. Една от основните характеристики ABS е, че дава добър контрол върху сглобката между тухличките. Благодарение на свойствата на материала те остават залепени заедно, но също така лесно се отделят при необходимост.
„Балансът е толкова добър“, казва Тим Брукс. „Тази способност, заедно със стабилността на цветовете, са огромен проблем пред използването на биопластмасата“, добавя той.
Oak Ridge National Laboratories, американски правителствен институт, е разработил ABL материал, който е 10 пъти по-здрав от ABS и има 50% възобновяем състав. „Но дори той има по-различни свойства от ABS“, казва Джихан Хюладж.
Тим Брукс признава, че в бъдеще Lego вероятно ще трябва да използва повече видове материали или да адаптира продуктите си. Той използва аналогията с планинските велосипеди. „Първо те се правеха от стомана, след това от алуминий, а след това от въглеродни влакна. Как мислите, че се предлага същата функционалност? Велосипедът ще Ви отведе от точка А до точка Б, но ако се използват въглеродни влакна, велосипедът вероятно ще бъде по-дебел в едната част и по-тънък в друга“, казва Брукс.
Друго предизвикателство е състоянието на биологичната пластмаса. Много фирми, разработващи новите материали, имат проблеми с доставките, тъй като наскоро три компании производители на биологичен найлон обявиха фалит или спряха дейността си.
„За Lego, като клиент, това ограничава техните възможности“, казва Джихан Хюладж. „Също така, да речем, че могат да направят ABS в лаборатория. Там вероятно ще работи много добре, но разширяването на този процес ще е много трудно“, добавя той.
Друга възможност е Lego да използва рециклирани материали. Но тогава ще има значителни предизвикателства при събирането и сортирането на пластмасите, особено при събирането според цвета на тухличките. За компанията е много важно всяка тухла, произведена през 1958 г., да бъде съвместима с всяка друга. Освен това цветовете също трябва да са еднакви. „Цената за събиране на всички червени или всички зелени тухлички може просто да не е изгодна“, казва Шарън Джордж.
Във всеки случай, Lego не желае да насърчава рециклирането на собствените си тухли, а вместо това предпочита да ги предаде на следващото поколение. Тим Брукс казва, че целта му е децата през 2030 г. да не забелязват разлика между новите и старите продукти. „Хората ме питат: как ще разберем, когато сте пуснали новите материали?“. Аз им отговарям: „Надяваме се, че никога няма да разберете“.